Baserad på en sann historia
Kl. 3.30.
Hon är äldre än min mamma.
Döda mig om jag fortfarande håller på i den åldern.
Jag kan döda dig nu om du ber mig snällt.
Man får inte äta och dricka här inne.
Just det.
Skit ner er.
Vad sa du?
"Skit ner er", tror jag.
Packa ihop.
- Jag är nästan klar med dokumentet. - Genast.
Kom igen.
När blev du så kräsen?
Tack så mycket.
Men det var ingen kvar.
Jag stod där ensam.
När kommer din nästa bok ut?
Bra fråga.
En sån överraskning.
Du bjöd mig ju, eller hur?
Du svarade aldrig.
Garderob?
På min fest lade vi jackorna på sängen.
Vad roligt att se dig också, Lee.
Du har inte ringt, och jag...
Jag har några nya idéer.
Var det därför du kom?
- Ja. - Det gläder mig.
Försök ha lite roligt.
Jag gillar intervjuer. Förstå mig rätt.
Jag önskar bara att man kunde få allt överstökat på en gång.
Läste du den?
Jag har skrivit varje dag i 25 år.
Har du nånsin svårt att komma igång?
Jag tror inte på skrivkramp som koncept.
Har du aldrig upplevt det?
Skrivkramp är ett begrepp som författare har uppfunnit
för att ursäkta sin lathet.
Mina framgångar grundar sig på min uthållighet
och förmåga att få jobbet gjort.
- Det är enkelt. - Fårskalle.
Jag tycker att hans avsmak för linjära intriger är rent ut sagt makaber.
Det gick fort. Fick du i dig nåt att äta?
Ringer du upp mig i veckan?
Visst. Vi får se.
Jag jobbar på flera fascinerande projekt.
Men min agent måste ringa mig.
Världen vill nog inte ha ytterligare en biografi om Fanny Brice.
Och vi ser nog olika på vad som anses vara fascinerande.
God kväll.
Varför har du nästan tomma toarullar
i ditt badrumsskåp?
För att gästerna ska få hela rullar.
Det är ju ren galenskap, Marjorie.
Jag har tappat mitt kvitto, men min jacka hänger där.
Längst ut.
Ha en trevlig kväll.
Det finns mycket att överväga. De är ju trots att kusiner.
Det är inte ovanligt. Våra farföräldrar var kusiner.
Ja, och se på oss.
Här har du, Jersey.
Din favorit. Räkor.
Seså. Det är ju din favorit.
Skulden är fortfarande inte betald, ms Israel.
Jag vet det.
Men hon är gammal och sjuk.
Tyvärr. Doktorn sa att du måste betala minst hälften
innan jag tar några prover.
Svär inte ni en läkared?
Du är skyldig oss 82 dollar.
Jisses.
Om hon kom ut hit, skulle hon se det här.
Okej, jag har 14 dollar.
Tyvärr, det räcker inte.
Vi vill ha halva skulden.
BOKHANDEL
Kräk.
Okej. Jag tar de här.
Kom igen. Jag har ju släpat hit dem.
Du får två dollar.
Jag vill inte ha de andra.
Du får dem billigt. Jag vill bara slippa släpa på dem.
Jag har en sjuk katt och...
Jag vill inte ha de andra. Det står folk i kö.
Du behöver inte vara så respektlös.
Ni har faktiskt sålt mina böcker här.
Och vem är du?
Lee Israel.
Ms Israel. Vi har några ex av din senaste bok där.
75 % RABATT
Du är en elak liten apa.
- Ta bort skräpet härifrån. - Vänta!
- Ms Israel? - Hej, Andrei.
Det har gått tre månader.
Jag vet. Förlåt. Jag jobbar på det.
Jag vill inte blanda in ledningen.
Kan du vara lite schyst? Jag...
har det tufft just nu. Jag blev av med jobbet.
Det var åldersdiskriminering.
Du har bott här längre än jag,
och varit snäll mot min mamma.
Få fram pengarna snart.
Det ska jag göra.
Absolut. Tack.
Du, under tiden...
Kan du skicka en skadedjursbekämpare till mig?
Jag har problem med flugor.
Hej, raring.
Hej, Jack.
Kan jag få en öl? Snälla, rara?
Jag vet inte. Kan du det?
Lee Israel?
- Jack Hock. - Oj.
Sist vi sågs... Tack.
...var vi båda behagligt berusade på nån hemsk boklansering.
Stämmer det?
Det börjar komma tillbaka.
Du är vän med Julia...
- Steinberg! - Ja.
Hon är inte agent längre. Hon dog.
Jaså? Herregud, vad ungt.
Hon kanske inte dog, förresten.
Hon kanske flyttade ut till förorten.
Jag blandar alltid ihop de två.
Så var det nog.
Hon gifte sig och fick tvillingar.
Då är döden bättre.
Verkligen.
Jag har precis blekt tänderna.
Hur ser de ut?
Varför gör du det?
Tänderna avslöjar en.
- Okej. - Får jag bjuda på ett glas?
Även om du är den fina författaren?
- Tack. - Craigy.
- Ja. - Påfyllning.
Jag försöker komma ihåg den där festen du nämnde.
Jag har nån minnesbild som dyker upp.
Jag vet att nåt hände, men kan inte sätta fingret på vad.
Dåliga räkor?
- Varsågod. - Jack Hock var det, va?
Det är jag det.
Avfällingen. Rebellen.
Jack Hock, med den stora kuken.
Jag kommer säkert på det sen.
Hur har du haft det?
Jag har blivit portad från bokhandeln på Crosby Street.
Jag är portad från Duane Reade.
Alla deras apotek.
Jag snattar.
Det är historia nu,
men av nån anledning minns folk mig.
Nu måste jag ta bussen bara för att köpa schampo och aspirin.
Jag skojar. Det finns fler apotek än Duane Reade.
Du kissade i en garderob.
- Va? - Du kissade i en garderob.
Nu minns jag.
Ingen kunde sluta prata om den stiliga engelsmannen...
Åh, tack.
...som var så packad
att han misstog garderoben för toaletten.
Du förstörde pälsar för tusentals dollar.
Tja, jag...
De gamla haggorna fattade ingenting.
Deras äckliga pälsar var täckta med piss.
Hundar följde efter dem hem.
Vad bra att det roade nån.
En del av dem har inte pratat med mig sen dess.
Skit i dem.
Skål.
Jobbar du, Jack Hock?
Här och där.
Mest där.
Jag råkar ha fint kokain, om du är intresserad.
Nej, det är jag inte.
Det är inte så att jag har det jämt.
Man gör det man måste.
Hur som, du kan knappast säga nåt.
Du är full kl. 16.00 på eftermiddagen.
Jag är inte full.
Och det heter "hur som helst", inte "hur som".
Vi kan väl fortsätta att dricka hur som.
Dagen är ung.
Hallå!
Ska du av på nästa station?
79th. Du, då?
Ja, jag kan gå av där.
Det funkar.
Jag såg dig på Zabar en gång.
Du skrek åt nån.
Deras kundtjänst är urusel.
Jag handlade där i åratal.
De har gott bröd.
Vad gott.
Verkligen.
Jättegott.
Jisses.
Det är han.
Vem då?
Aset från bokhandeln på Crosby Street.
Nej.
- Hur stor är chansen? - Du luktar så gott.
Penna och papper. Fort.
Varför det?
- Kom igen. - Jag har... Vänta.
Här!
Här bor jag.
Vilket fint ställe.
Det var finare förr. Var bor du?
Några kvarter bort.
Okej...
Jack, det var inte alls otrevligt.
Ses vi imorgon?
Absolut.
"Lee, idag skulle jag ha tagit bilder till Esquire med Spence."
"Det är svåra tider."
"Tack för din sympati och förståelse."
"Din tillgivna Kate."
"PS. Ursäkta fläckarna. Alla tårar på sistone."
En sån fin ursäkt.
Det är väldigt speciellt. Varför vill du skiljas från det?
Det skräpar ner.
Jag är inte så sentimental av mig.
Det är till och med handskrivet.
Är du den Lee Israel?
Finns det fler?
Jag har läst dina biografier.
- Har du? - Du är en fantastisk författare.
Tack.
Påminn gärna min utgivare.
Hennes brev brukar vara lika intima som en telefonbok,
men det här är fint.
Vad sägs om 175 dollar?
Toppen.
Jag har ringt. Du ringde aldrig upp.
- Ska jag ta det personligt? - Varför inte?
Då skulle jag aldrig komma ur sängen.
Tur för mig att du gjorde det.
Jag gör dig sällskap.
Vett och etikett är inte min starka sida.
Whisky och sodavatten, Craig.
- Och jag bjuder honom på ett glas. - Okej.
Det har vänt till det bättre.
Skriver inte du på en ny bok?
Om Fanny Brice.
Vem?
Fanny Brice.
Den största varietékomikern på sin tid.
Är du säker på att du är bög?
Ja.
NEW YORKS STADSBIBLIOTEK
Kära Elaine, ännu en höst och ännu en resa österut...
Kära Elaine, om du inte har läst tidningarna...
Jag fick nyligen veta att min kusin Sidney
hade nåt speciellt i sin ägo.
Jag tänkte att det kunde intressera dig.
Fanny Brice. En av mina favoriter.
Jag skriver en ny biografi om henne.
Vilket lustigt sammanträffande att din kusin hade de här.
Sa inte hon: "Fel är nåt andra gör"? Det är underbart.
Jo, det sa hon.
Vad tror du?
Jag tror att jag kan sälja dem.
Du kan få 75 dollar.
Jaha.
Det skulle bli mer om inte innehållet var så tråkigt.
Sant.
Kan du betala kontant?
Jag ska se om jag har tillräckligt.
Vad roligt att du skriver en ny bok.
Jag blir den första som köper den.
Har du hört att Tom Clancy får tre miljoner dollar
för att skriva mer högerinspirerad machoskit?
Skojar du? Får den skrytmånsen tre miljoner dollar?
Tänk att vara en vit man som inte fattar att han bara snackar skit.
Jag har försökt skriva lite. Noveller.
Jag inbillar mig inte att de är bra.
Att jag ens tog upp det. De är säkert urusla.
Kanske det.
Eller kanske inte.
Jag kan ta en titt.
Allvarligt?
Jag ska vara ärlig.
Tyvärr så tror jag dig.
75 dollar.
- Miss Israel! - Tydligen så får Tom Clancy
tre miljoner dollar för att skriva mer skrämselpropaganda mot kommunister.
Lee, förmiddagen har redan varit lång nog.
Han är en bluff.
Vad vill du ha sagt?
Han drack sherry på din fest.
Ingen författare med självrespekt dricker sherry.
Herregud.
Jag vill att du fixar ett förskott på min bok om Fanny Brice.
Jag behöver tiotusen dollar.
Jag ligger efter med hyran och min katt är sjuk.
Är det inte därför jag har en agent?
Jag kan inte fixa ett förskott. Det går inte.
Varför får det stöddiga aset tre miljoner,
när jag inte ens kan få tiotusen? Är du en så dålig agent?
Toni, kan du stänga dörren?
Ms Israel och jag har nåt känsligt att diskutera.
Ja, Gud förbjude att du får höra ett samtal mellan vuxna!
Du kan få tre anledningar.
För det första är Tom Clancy berömd.
Nu börjas det!
Du har skrivit några framgångsrika biografier
och lyckats minimera din egen närvaro,
men just därför vet ingen vem du är!
För att jag gör mitt jobb.
För det andra medverkar Tom Clancy överallt.
Han är med på Larry King. Han signerar böcker.
Han spelar spelet.
Du, däremot, har bränt alla broar jag har byggt åt dig.
Det har inte med saken att göra. Jag är bra på att skriva!
Och för det tredje: Ingen vill ha en bok om Fanny Brice.
Det finns inget nytt eller sexigt om Fanny Brice.
Jag kan inte ens fixa ett förskott på tio dollar för en sån bok.
Min bok fanns med på New York Times lista över bästsäljare.
Betyder inte det nånting?
Lee, jag har känt dig länge,
och tro mig, det gör mig ont att säga det här.
Vad ska jag göra, då?
Jag måste göra nåt.
Jag tar vad som helst. Tidningsreportage, kexförpackningar...
Okej. Du har två alternativ.
Antingen blir du trevligare, tar på dig rena kläder, slutar dricka
- och säger "tack"... - Herregud. Lägg av, för fan.
Det känns osannolikt.
Eller så ser du till att göra dig ett namn.
Då kanske jag kan sälja dina verk igen.
Hur ska jag kunna göra det?
Jag är 51 år och föredrar katter framför människor!
Det är inte särskilt sexigt, som du brukar säga.
Skriv en bok med din egen röst.
Du har ju hotat att göra det i tio år.
Det skulle jag gärna göra, men jag har räkningar att betala.
Alla har inte en exman som ger dem en sexrummare på Park Avenue!
Du kan vara ett as när du blir känd,
men som okänd kan du inte vara så bitchig, Lee.
Ingen skulle betala för Lee Israel just nu.
Jag föreslår att du hittar ett annat sätt att tjäna pengar på.
Nu sitter jag fan här och ska skriva.
"PS."
"Jag har ett nytt barnbarn som har fått min gamla näsa."
"Borde han få ärva lite extra för reparationskostnader?"
Ja, det här kan jag få mycket mer för.
Slutklämmen gör det ovärderligt.
Låter 350 dollar bra?
En av varje, två gånger om dagen, med maten.
Infektionen ger sig säkert om några dagar,
men fortsätt med tabletterna.
Det stabiliserar henne.
Här. Din mamma behövde mjölk.
Tack, miss Israel.
Ingen orsak.
Vad fin du är i håret.
Nej, nej.
Har du fortfarande problem med insekter?
Ja, det är hemskt. Det är döda flugor överallt.
Jag tar hand om det.
Tack.
NOËL COWARD SAMLADE VERK
Kära Billy,
jag måste tyvärr tacka nej till din inbjudan.
Vi väntar Marlene i helgen.
Den luriga gamla tyskan är en av mina bästa vänner,
trots att hon till leda gnäller om sin ålder
som om hon vore den första sköna damen som råkar ut för Fader Tid.
Din tillgivna, Noël.
Välkommen.
God dag.
Du säljer tydligen minnessaker och förstautgåvor.
Gäller det även maskinskrivna, undertecknade brev?
Ja, allt sånt.
Vad kan jag hjälpa dig med?
Kan de här vara av intresse?
De är underbara. Jag är mycket intresserad.
Min kusin var samlare.
Han har bett mig sälja några av hans skatter
för att ha råd med pensionärslivet i Palm Beach.
Det är svårt att hitta brev
som visar prov på författarens personlighet,
men det gör verkligen de här.
Ja, det tyckte jag också.
Han var en mycket slipad man.
Jag kan ge dig 200 dollar. Hur låter det?
Tyvärr. Jag kan få det dubbla nån annanstans, så...
Okej.
Du har säkert rätt.
Säg ditt pris.
400 dollar känns rimligt.
Okej.
Har du kontanter?
Min kusin har avslutat alla sina konton.
Det är invecklat.
Jag tror att jag har det.
Titta gärna förbi om du hittar nåt mer.
Jag har exklusiva kunder som kommer hit ofta,
eller så ringer jag dem om jag har nåt som jag vet att de vill ha.
Javisst.
Jag har faktiskt en köpare som kände mr Coward.
Han lär älska de här.
Jaså?
Vad härligt.
Då så.
Crosby Street.
Jag söker den långa killen som köper böcker.
Det är jag.
Åh, tack och lov!
Det är Lillian Schuster på fjärde våningen.
Det är en nödsituation. Byggnaden brinner!
Herregud!
Kan du ta dig in i huset?
- Min hund är där inne. - Nej!
Lågorna slår ut genom ditt fönster!
Det där var roligt.
Gå nu!
Det gjorde du strålande!
Jag har inga pengar kvar. Har du?
Vi dricker för att fira, inte för att gräva ner oss.
Det är svårt att avgöra med dig.
Inget illa ment.
Jag har hittat ett sätt att betala räkningarna utan att ta ett skitjobb.
Det känns bra.
Skål för det.
Tänker du berätta mer?
Nej, då blir du alldeles förfärad.
Jisses!
Du känner mig uppenbarligen inte så väl.
Vissa saker ska man hålla för sig själv,
även om de är genialiska.
Kom igen! Berätta nu!
Herregud!
Kan du bevara en hemlighet?
Jag har ingen att berätta det för. Alla mina vänner är döda.
Av en ren slump har jag råkat bli...
en smula kriminell.
Vilken sorts kriminalitet skulle du kunna vara inblandad i?
Bortsett från din klädsmak.
Jag bättrar på...
dokument, kan man säga.
Förfalskar du checkar?
Nej.
Litterära brev av framstående författare.
Inte checkar eller pengar, utan brev?
Du förstår dig inte på
litterära samlarföremål.
Jag gör väl inte det.
Men det måste vara spännande att förfalska papper som hamnar på...
bibliotek?
Nej, jag säljer dem till samlare.
Hur mycket får du, då?
Jag vet inte varför jag sa nåt.
Det är en bortslösad hemlighet.
Jag borde ha berättat det för en sten.
Det hade gett en bättre reaktion.
Vilka mer har du berättat det för?
Du är inte den enda som saknar vänner.
Nej. Jag minns att du hade nån.
Vi gjorde slut. Hon var asjobbig.
Varför det?
Hon ville ha saker.
Som vadå? Pengar?
Nej.
Jag skulle lyssna på hennes problem och lära känna hennes vänner.
Sån skit.
Vilken fräckhet.
Det var åratal sen jag hade ett förhållande.
Det är svårt att träffa nån i min ålder. Jag tappar håret.
Det beror nog inte på det.
Var inte...
Den här raden var särskilt fiffig, eller hur?
Det är underbart. Jag älskar hans texter.
Och Dorothy Parkers också. Sarkasm, du vet.
Jag älskar sarkasm.
Jag klarar det inte själv, men det gör du.
Det underlättar inte på relationsfronten.
Det är säkert inte sant.
Okej. Ska vi göra upp?
Ja.
Jag vet. Kontanter.
Här är mitt nummer.
Eller numret hit.
Om du är i närheten
och vill ta ett glas eller en kopp kaffe.
Det låter bra.
Det gör jag gärna.
Du ser ut som fan.
Detsamma.
Det är en månadshyra.
Vem är Marlene?
Det uttalas Marlene.
Varför visar jag dig nåt överhuvudtaget?
Hur mycket fick du?
400 dollar för två.
Det är lite mer än det jag tjänade.
Va?
Jag sålde lite koks.
Här inne? Till vem?
Nån dåre. Det var mest laxerande.
Han gick nyss.
Gör mig en tjänst och håll mig utanför dina skumraskaffärer.
Hejsan, mina damer.
Vilken förolämpning.
Får jag fråga
hur söta era kanelbullar är?
De är perfekta.
Jag kan äta den om du inte gillar den.
Jag tar en kopp kaffe.
- Kan du värma den? - Javisst.
Hur ska du äta den med hans kuk i munnen?
En sak i taget.
Herregud. Du är helt skamlös.
Det var han som började.
- Ja, ta för dig bara. - Okej.
Nu har vi båda lite pengar.
Vad ska vi göra?
Vad menar du?
Spela? Shoppa? Supa?
Dansar du?
Till skillnad från dig använder jag pengarna till vettiga saker.
Som mat på bordet och tak över huvudet.
Vi borde hitta på nåt.
Livet är trist.
Vi går och sätter oss.
Tack.
Nästa låt tillägnas alla torgskräcksdrabbade pundare
som inte kunde komma.
Vi behöver inte stanna länge.
Vill du ha ett glas?
Ja, gärna.
Whisky och sodavatten?
Jag är ju här.
- Två whisky och sodavatten. - Ska bli.
Nej, det är inte ens värt hälften.
Det är ett bra pris.
Det finns en underskrift.
Det är en bok för 60 dollar.
Den är säkert värd 150 dollar.
Jag hoppas att de har sprit, raring.
Det har de verkligen inte.
Du kanske kan hitta cola.
Vad kostar det där?
200 dollar.
Hur vet du att han har undertecknat det?
Äktheten är styrkt.
- Av vem då? - En kontrollant.
Dumma kossa.
Titta, kort.
- Hej. - Hej.
Hej, Carl.
Hejsan.
Visst är han festlig?
Underbart.
Så festlig.
Titta på den här skönheten.
Jag fick nyss tag i den.
Dorothy Parker.
Oj.
Jag föddes 30 år för sent.
Så känner jag också.
Vad kostar det?
Vi ska inte köpa nåt. Vi tittar bara idag.
Inga problem. Jag begär 600 dollar.
Oj, då!
Men se till att läsa på om du är sugen.
Alla är inte lika noga som vi.
Jaså?
Vissa bryr sig mer än andra om att det ska vara äkta vara.
Vem ska man se upp med?
Den där.
Med flugan?
Jag skulle hålla mig borta från honom.
Du snackar för mycket.
- Vad har jag sagt? - För mycket.
Vad bra. Han är nästan klar. Vi går hem till dig.
- Kom. - Äntligen. Flugorna gör mig galen.
Det luktar hemskt.
Jag kommer tillbaka när du har städat.
Vad är det som pågår där inne?
Va? Inget.
Det luktar jätteilla.
Tror du att jag är döv?
Jag hörde.
Herregud, jag städar väl, då.
Det gör inget, Lee. Kom igen.
Släpp in mig. Jag kan hjälpa dig.
Herregud!
Herregud.
Det var det sista.
Jag behöver en paus.
Hallå?
Hallå? Elaine?
Vem är du?
Vem är du själv?
Det var du som ringde.
Vad heter du?
Harrison Ford, för helvete.
Vem fan är du?
Hos Roush agentur.
Är Marjorie där?
Det är Lee Israel.
Hon är tyvärr upptagen just nu.
Jag förstår.
Kan du hälsa henne att jag har ringt?
Tack.
Hos Roush agentur.
Hej, det är Nora Ephron.
Ett ögonblick.
Hej, Nora.
Stör jag?
Inte alls. Vad trevligt att du ringer.
Jävla stjärnknullare!
Är det ett eller två ord?
Vem är Elaine?
Det angår inte dig.
Det blev bra. Eller hur?
Verkligen.
Då så, miss Parker. Det blir 35,50 dollar.
Kära Joshua, Alan sa åt mig att skriva och be om ursäkt.
Jag är bakfull som aldrig förr.
Jag sa säkert nåt hemskt.
För att bespara mig framtida ansträngningar
tänkte jag trycka små brev med texten:
"Kan du nånsin förlåta mig? Dorothy."
Till dess... Kan du nånsin förlåta mig? Dorothy.
Kära Joshua, Alan sa åt mig att be om ursäkt.
Kära Ralph. Kära vän.
Kära Timothy. Kära Germaine...
Gertrude Stein hade rätt om rosorna,
men helt fel om Kalifornien.
Hon sa att det saknar karaktär.
Men det gör det inte.
Din tillgivna, Dorothy Parker.
Kära Edith, den hemska gamla kufen,
den där tyrannen Joe Kennedy, krossade Gloria Swanson
genom att locka bort henne från Paramount.
Kära Sidney, jag visste inte att du kände Dottie Parker.
En tragisk förlust, men hon har varit döende i årtionden.
Vare sig det var alkoholen, kemin eller karaktären, så kunde hon inte...
Jobbar du som servitris nu?
Nej, jag har rånat en bank.
Miss Israel.
Hur står det till, mrs Ungur?
Tack för kakorna.
De var goda, eller hur?
Ja, men inte lika goda som chokladbabka.
Det ska jag komma ihåg.
Säg åt din son att inte vara så hård mot mig.
Inte sparkar man väl ut en gammal hund på gatan?
- Din tillgivna, Lillian Hellman. - Din vän, Edna Ferber.
- Dorothy Parker. - Judy Holliday.
- Louise Brooks. - Marlene Dietrich.
Din tillgivna, Noël Coward.
Är du Lee?
Miss Israel.
Alan.
Vad har du?
Vitsigt, va?
Hon skrädde då inte orden.
Hon var en stor personlighet.
Hon föredrog visst kvinnor också.
Är du säker på att de är äkta?
Jag antar det.
De flesta tror ändå på det man säger.
Och folk älskar sånt här.
Själv förstår jag inte riktigt grejen.
För Fanny Brice, Noël Coward och Dorothy Parker.
Må deras genialitet leva vidare.
Och för Lee, en begåvad författare som fortfarande är vid liv.
Det är inte så säkert.
Vore det inte otroligt om folk sålde dina brev
efter din död?
Varför skulle jag vilja det?
För att. De flesta av oss försvinner bara.
Så här kan man leva vidare på ett sätt.
Nej. Vem bryr sig om när jag dör?
Jag vill bara att nån matar min katt.
Det kan jag göra.
Tack.
Har du nånsin skrivit om dig själv?
Nej. Jag tycker inte att jag är så intressant.
Det tycker jag. Du borde göra det.
Istället för att vänta på att nån ska skriva en biografi om dig.
Du är väldigt smickrande, Anna.
Jag fattar inte att jag gör det här, men...
Här är en av mina noveller.
Tog du med dig den?
Jag är en idiot, jag vet.
Nej, jag ska läsa den.
Jag har bara gått några kurser...
Oroa dig inte. Det är en ära.
Du använder glasögon.
De är nya.
Jag gillar dem. De passar dig.
Jag var osäker på bågarna.
De är fina.
Jag hade perfekt syn förut.
Visst är det hemskt att bli äldre och se allt förfalla?
Du är för ung för det.
Knappast.
Jag trodde att jag skulle ha åstadkommit mer vid det här laget.
Du behöver bara dricka mer alkohol.
Och du äger ju butiken.
Ja, jag ärvde den.
Men pressen är större än jag trodde.
Pappa var så stolt över den.
Nästan till överdrift.
Jag försöker leva upp till det.
Var växte du upp?
Woodside i Queens.
Mina föräldrar bor i Florida, må de vila i frid.
Dessutom har jag en fånig bror
som bor på Long Island, så...
Du, då?
Jag är enda barnet,
men jag står några av mina kusiner nära.
Jag har nog också några kusiner. Tror jag.
Det verkar inte vara din grej.
Nej, jag tycker om att vara ensam.
Fast inte hela tiden.
Du är ju med mig nu.
Suparkompisar är alltid bra.
Tack, det var roligt. Jag är lite på lyset. Du också?
Det krävs mer än så för det.
Åh, nej. Har jag gjort bort mig?
Vad var det Dorothy sa?
"Kan du nånsin förlåta mig?"
Vadå? Sa jag nåt tokigt?
Nej.
Du sa inget tokigt.
Vad bra.
Det här var trevligt.
Ja.
Det är alltid trevligt med nya vänner.
Ja.
Vi hörs snart, va?
Jag säger till när jag har läst novellen.
Jag är ganska upptagen numera
så jag vet inte om jag kan läsa den direkt, men...
Det gör inget.
God kväll.
Bästa Lee, jag hoppas att du är snäll. Anna
Min kära vän, jag tyckte verkligen om vårt samtal
och blev inte alls upprörd över artikeln.
Min yrkesmässiga nedgång har hånfullt påtalats i åratal,
men jag ser gärna att dina purpurröda läppar återvänder till Blue Harbor
i den händelse att mitt humör dalar.
Din tillgivna och längtande...
Noël.
Det här är speciellt.
Det tyckte jag också.
Som du vet har jag nog redan en köpare.
Jag ringer honom så fort du har gått.
Jag skickade Marlene Dietrich-brevet till Los Angeles.
En samlare där skickade en förfrågan.
Underbart.
Gör ni sånt? Säljer ni till andra samlare?
Javisst.
Det görs en massa skumma affärer,
men jag är inte delaktig i det.
Det finns många udda figurer i branschen.
Vi hade ju Hitlers dagböcker ett tag.
Minns du dem?
Brottsligt.
Ja. Alla ger sig inte in i det av respekt för talangen och historien.
Om du förstår vad jag menar.
Ja.
Lee?
Du borde byta duschdraperi.
Vill du diskutera inredning?
Vem klådde upp dig?
Det var mitt eget fel.
Jag hade inte tillräckligt med pengar och förstod inte det förrän efteråt...
Då var det för sent.
Jag tänker inte ens försöka förstå det där.
Förr kom jag undan med allt.
Tror du att jag får ärr?
Jag hittade inte mina nycklar, så jag kom inte in i min lägenhet.
Vadå?
Var ligger lägenheten?
Den låg på 92nd,
och sen på 96th.
Du...
Du kan sova på soffan.
Tack.
Vill ni beställa?
Ja, jag tar en blodig burgare med lök.
Samma här, tack.
Du ville ju ha stek. Ta det.
Är det säkert?
Han tar en stek.
Varför gör inte du det?
Det var du som ville ha stek.
Tack.
Flankstek eller T-benstek?
Han tar T-bensteken, rosa, och en omgång till.
Hur har du klarat dig så här länge?
Underskatta inte gnistrande blå ögon
och en gnutta gatusmarthet.
Med det kommer man långt här.
Men jag har nog gått över gränsen på sistone.
Ja, men vem ville du bli? Vad hade du för planer?
Jag vet inte vad jag ska säga.
Jag trodde att jag skulle lösa det allt eftersom
och för det mesta har jag gjort det. Jag ångrar inget.
Det kan inte stämma.
Du menar: Varför är inte jag lika duktig på att kopiera som du?
Tror du att jag kopierar?
Jag är en bättre Dorothy Parker än Dorothy Parker.
Skål för det.
- Ta ner fötterna från soffan. - Allvarligt?
Titta på den.
Det här är inget härbärge.
Här har du.
Hur gammal är pälsbollen?
Hon är 12 år.
Fan, vad gammalt. Vad blir det i kattår?
Det är Paul från Armada Books.
Miss Israel, kan du titta förbi imorgon?
Jag har några frågor angående det senaste Coward-brevet jag köpte.
Titta in eller ring upp mig så fort du kan.
Oj, då.
Det är viktigt.
Tack för att du kom.
Hej, Lee.
Vad är problemet?
Jag har ju en klient som kände Noël Coward.
Han sa
att mr Coward aldrig skulle ha talat så öppet
om sin läggning.
Det var olagligt på den tiden, och...
Brevet är tydligen en förfalskning.
Vilken chock.
Min morbror skulle ha blivit bestört.
Menar du din kusin?
Ja.
Min kusin har alltid varit som en morbror för mig.
Därutöver har jag fått ett samtal från Los Angeles.
Ett av dina brev har visst skapat uppståndelse
på ett konvent där.
Det är trist att säga, men ditt namn har hamnat på en lista.
På en lista?
Folk är på sin vakt nu.
Det är allt.
De lär inte köpa mer av dig.
Hallå?
Alan?
Du fick mitt meddelande.
Tack för att du kom.
Ja.
Jag tog med några underbara Faulkner-brev.
Det var inte därför jag ringde.
FBI har varit här för att prata med mig.
FBI?
De ville att jag skulle bära dold mikrofon.
Jag vill inte göra så mot dig. Jag är en bra man.
Om de vill att jag ska vittna
så ljuger jag...
Men då får du ge mig 5 000 dollar.
Jag vet inte vad du pratar om.
Kom igen. Jag tänker inte tjalla på dig.
Vad snällt av dig.
Jag har inte 5 000 dollar.
Du är en listig kvinna.
Hitta på nåt.
Hej. Välkommen.
Tack.
Min farmor har nyligen dött och...
Nej, det är ingen fara.
Jag hittade de här när jag gick igenom hennes saker,
och tänkte att de kunde vara av intresse.
"Edna Ferber."
Har du hört talas om henne?
Ja.
Hon skrev den där filmen med James Dean.
Jag är inte så insatt i sånt.
Titta. Vilka underbara prydnadssaker.
Samlade din farmor på brev?
Jag känner inte till människorna,
men nåt måste de vara värda.
Hur visste du att jag köper in brev?
Gör du det?
Ja.
Du kan få 50 dollar styck.
Det känns som om de borde ge mer.
En butik i Brooklyn erbjöd mig 200 dollar för ett av dem.
För ett brev?
Sälj breven till dem, då.
Jag hatar de andra stadsdelarna.
Jag är riktigt bra på det här.
Du skulle ha sett mig.
När var du ute senast, Lee?
Hur mycket fick du ihop?
Första stället gav mig 600 dollar.
Den andra killen gav 1 000 dollar.
Du kan snart betala honom med hans egna pengar.
Han gav mig 1 000 dollar!
Anade han oråd?
Nej, för fan.
Jag har alltid velat bli skådis. Här.
Hur mycket sa du att du fick?
Va?
Stjäl du av mig?
Nej.
Vad sa jag?
Han gav mig 1 400 dollar plus 600. Jag menar...
- Sa jag inte det? - Nej, dumhuvud.
Så sa du inte.
Du stjäl av mig
och du vet inte ens vad du säljer.
Okej.
Jag gjorde ett misstag.
Okej? Här.
Det handlar om litterära skatter.
Unika, noggrant skrivna kvickheter.
Det är inte bara papper.
Det är en portal in i en bättre tid
och en bättre plats, då det skrivna ordet fortfarande var högaktat.
Okej! Jag fattar.
Jaså?
Lär dig att respektera det du säljer för det är mina texter!
Tja...
Vad?
Jag menar...
Du imiterar andra och är duktig på det,
men kom igen.
Det är ingen som köper Lee Israel-brev.
Om du stjäl av mig igen, slår jag ihjäl dig.
MEDDELANDE FRÅN FBI
VARNING: MISSTÄNKT BEDRAGARE
Var det din farmors?
Det låg i hennes resväska. Jag tror att det är äkta.
Är det äkta?
- Det verkar så. - Vad bra.
Men det har varit förfalskningar i omlopp,
så jag måste kontrollera äktheten innan jag kan köpa det.
Tog du med det tillbaka?
Det kunde jag inte.
Lämnade du det där? Idiot.
Sluta kalla mig idiot.
Jag åker in för det här.
Jag får ta livet av mig innan dess.
Du kan inte fortsätta.
Lee, vi kan inte sluta nu.
Alla är på sin vakt.
Jag kan inte betala det där aset.
Kanske
kan du stjäla fler äkta brev, som i början, så säljer jag dem.
Det var ren tur att jag hittade dem.
Vart tog de vägen? Vem har dem?
Arkiv och museer...
Man måste kunna bevisa att man bedriver forskning.
Man får inte knalla in där hur som helst.
Du kan komma in där. Du är ju en känd författare.
Du kan stjäla breven, kopiera dem,
lämna igen kopiorna och sälja originalen.
Under min tid som snattare
valde jag sånt som förpackades i askar,
som tandkräm, och när ingen såg på
tog jag tuben ur asken och smög ner i fickan.
Sen ersatte jag den med en använd tub.
Om nån blev misstänksam
kunde de se själva att inget saknades.
Alla vann.
Inte butiken.
Vad menar du?
Du kan inte säga att alla vann.
Du lyfter alltid fram det negativa.
Ät dina nudlar nu.
Hon behöver friskt vatten
och två piller två gånger om dagen.
De ska mosas i...
Lägg av.
De ska mosas i maten som jag visade.
- Okej. - Inget snokande.
Låt bli min säng, och ingen rökning.
Okej.
Kan jag hjälpa dig med nåt?
Jag hoppas det. Jag ska titta närmare på författare och alkoholmissbruk.
Därav Lillian Hellman.
Här är kontraktet med utgivaren.
Jag är främst intresserad av mer personligt material.
All korrespondens.
Brev, dagböcker, anteckningar...
Jag ska ta fram det vi har.
Jag sa att jag måste kontrollera äktheten. Han verkade nervös.
Ser det här bekant ut?
Ja, jag köpte det av henne.
Hej.
"På uppdrag av Viking Press..."
Vad är det här? Varför har du så många skrivmaskiner?
Det är invecklat. Det är mitt jobb.
Jag bjuder inte ofta hem folk.
Mitt privatliv är viktigt för mig.
Du tittar visst inte så mycket på tv.
Det förstör hjärnan. Jag tror inte på det. Jag läser hellre.
Hej, kissen.
Vad har du där?
Lite koks, lite röka
och så jag.
Nu festar vi.
Hallå?
Hallå. Elaine?
Nej.
Är hon där?
Nej. Vill du lämna ett meddelande?
Ja, det här är Lee Israel.
Jaha.
Vem talar jag med?
Marie.
Okej, Marie.
Kan du hälsa att jag har ringt?
Samma nummer.
Tack.
Var är den sabla katten?
Två...
Komsi, komsi.
Jersey.
Kom och ät.
Kom igen.
Tack och lov.
Varsågod.
God morgon. Lillian Hellman-mappen jag arbetade med igår.
Just det, boken om författare på fyllan.
Vilka mer ska du skriva om?
Jag har faktiskt en tid att passa.
Javisst.
Jag ska hämta mappen.
Fan.
Varsågod.
Ursäkta brådskan.
Jag blir stressad av att resa.
Självklart. Det blir jag också.
Tack.
Ja.
Jack?
Jersey, mamma är hemma.
Vad har han gjort med vårt hem?
Var är du?
Hörru.
Gömmer du dig?
Jävlar.
Jag vet att det ser illa ut, men...
Ut.
Okej.
Jag kunde inte hejda mig. Han är så gullig.
Du måste förstå.
Ut härifrån.
Varför det?
Vad har hänt?
Min katt är död!
Va? Åh, nej.
Vad står på?
Ut härifrån, för helvete!
Jag kan förklara.
Det här är för stört för mig.
Lee, förlåt. Det var inte mitt fel.
Det måste ha hänt nu.
Ut med dig! Ut!
Förlåt. Jag gjorde som du...
DJURSJUKHUS
Hej, miss Israel.
Mår Jersey bra?
Åh, nej. Jag beklagar.
Jag har ingen trädgård, så jag visste inte vad jag skulle göra.
Ingen fara. Vi kan ta hand om det.
Tack för att du kom.
Det lät viktigt.
Det är det.
Du har visst Jersey med dig.
Hur mår den ragatan?
Det var det jag ville prata om.
Hon har precis dött.
Hon var ju en present från dig, så...
Jaså?
Jag blev för fäst vid henne.
Ska du skaffa en ny?
Nej.
Jag kan inte ersätta henne.
Det skulle kännas fel.
Kanske så småningom.
Vet du, jag går fortfarande ofta till Aunt Eleanor's.
Jag har inte ens tänkt på stället på flera år.
Finns det kvar? På 96th?
Det är precis som förut.
Fast med andra katter.
Bor du kvar på 82nd?
Var annars?
Mår du bra? Du ser ut att må bra.
Du anar inte vad jag har gjort för att överleva.
Kan du sova?
Till och från.
Jag skulle ju bli
nåt mer än det här.
Eller hur?
Så det var därför du ville träffa mig.
Nej, jag behövde träffa dig.
Jag är mitt i en kris.
Du känner mig.
Nej, Lee.
Det fanns en mur mellan oss, nåt jag inte kunde ta mig förbi.
Jag försökte.
Vad fan, Elaine...
Jag försökte mer med dig än med nån annan, nånsin.
Nej, det gjorde du inte.
Du gjorde allt för att hålla dig på avstånd.
Du ljög, drack och var självupptagen.
Jag sa inte att jag var perfekt.
Du var så olycklig.
- Nej, det var jag inte. - Jo.
Jag försökte få dig att lita på mig.
Till slut gav jag upp.
Jag önskar att du inte hade gjort det.
Du behöver inte gå än. Kom igen.
Det är inte min uppgift längre.
Att reda ut dina kriser. Det suger musten ur mig.
Jag ska på kurs.
De kan kontrollera dem hur mycket de vill. De är äkta.
Lee, ska vi inte prata om det?
Jag är verkligen ledsen.
Efteråt kommer du raka vägen hit.
Jag fixar det. Jag ska gottgöra dig.
Ta med kvittot. Jag vill veta hur mycket du fick.
Kom igen.
Hur länge ska du frysa ut mig?
Jag litade på dig.
Du kanske inte har märkt det, men jag gör inte sånt.
Du har påmint mig om anledningen.
Lee, jag tog hand om din katt. Jag lovar.
Det var en olyckshändelse. Det känns hemskt.
Vi ska fortsätta samarbeta, för jag har inget val.
Men vi är inte vänner.
Det var vi nog aldrig.
Lee.
Vi ska ses på allmän plats,
och du ska inte förstöra det här som du förstör allt annat.
Du ska sälja papperen, ta pengarna
och ge mig ett kvitto.
Jag kommer när jag har sålt dem.
Är de inte fantastiska?
Nån där ute kommer att älska dem.
Jag behöver ett glas till.
Tveksamt.
Hur mycket vill du ha?
Jag tänkte mig 300 dollar, styck.
Har du kontanter?
Här är 500 dollar.
Och 600.
Tack så mycket.
Här finns plats.
Nej. Jag väntar på nån.
Den är tydligt paxad.
Jag tror att de är stulna, men jag ville inte fråga.
Jag skulle sälja dem åt henne.
Jag sa: "Javisst."
Som en tjänst?
Får du inget för det?
Jo, lite.
Mycket lite.
Nej, nu...
Han ska få. Det är...
Lee Israel?
Jag är agent Solanas. Det här är agent Doyle.
Vi har en kallelse att delge dig. Du ska inställa dig i rätten.
Förhandlingen är inbokad om två veckor.
Vi fångade upp Jack Hock som arbetar för dig.
Han samarbetar, liksom handlarna som har gjort affärer med dig.
Mr Hock har bett dig låta bli att kontakta honom,
ringa honom eller trakassera honom.
Du är förbjuden att förstöra bevis som rör fallet.
Huvudvärk?
Nåt fruktansvärt.
Jag förstår det.
Det ser inte så bra ut, det här.
Det blir nog en del tid bakom galler.
Men jag måste säga att breven är fantastiska.
Särskilt Louise Brooks-brevet.
Tack.
Om jag ska representera dig,
måste du göra några saker före rättegången.
Som vadå?
Ryck upp dig.
Skaffa dig ett jobb. Vilket jobb som helst.
Anmäl dig till en volontärverksamhet för att visa hur ångerfull du är.
Vadå för verksamhet?
Nåt med barn.
Herregud. Nej.
Djur, då. Eller sjuka.
Du måste visa att du har vänt blad.
Och gå till AA.
Får jag fråga dig en sak?
Alla jag sålde till...
Vet alla om det?
Ja, det gör de nog.
Men det är ditt minsta bekymmer.
Hon har sökt arbete som redigerare på Scholastic Books,
och har redan gjort mer än 40 timmar som volontär
på ett katthem.
Innan jag avger dom...
Har du under det senaste dygnet nyttjat droger eller alkohol,
eller nåt annat som kan påverka din förståelse för det som sker?
Nej.
Är det nåt du vill tillägga
innan jag meddelar domen?
Ja.
"Jag har haft enorma skuldkänslor"
"och ångest i flera månader."
Inte för att jag tyckte att det jag gjorde var fel,
utan för att jag var rädd för att åka fast.
Jag kan inte säga att ångrar det jag har gjort.
Lee...
Det gör jag inte.
På sätt och vis har det här varit den bästa tiden i mitt liv.
Det är enda gången
på senare tid som jag har varit stolt över mitt arbete.
Men det var ju inte mitt arbete.
Om det hade varit mina verk
skulle jag ha gjort mig mottaglig för kritik.
Och det är jag för feg för.
Sen förlorade jag min katt.
Hon är nog den enda som verkligen har älskat mig. Nånsin.
Och jag förlorade min vän
som visserligen var en idiot, men...
han stod ut med mig.
Det var trevligt att ha honom i närheten.
Jag tror att jag har insett att jag...
inte är en riktig författare.
Och...
i slutänden...
skulle jag säga att det inte var värt det.
Det skulle jag säga.
"Jag godtar rättens dom"
"och avtjänar det straff jag får"
"med vetskap om att jag har gjort mig förtjänt..."
"av det."
Lee Israel, rätten dömer dig till fem år villkorligt,
samt sex månaders husarrest.
Du får endast lämna ditt hem för att arbeta,
fullgöra ditt samhällsengagemang samt gå på AA-möten.
Du får inte lämna delstaten eller umgås med dömda brottslingar,
och dina offer ska ersättas inom ramen för dina tillgångar.
Tack, fru domare.
Det här är bra.
Mycket rättvist.
Vad bra.
Ja.
Bästa Lee, jag hoppas att du är snäll. Anna
Under tiden av Anna Miller
Tack för att du kom.
Det passade ganska illa.
Jag fick flytta på en del möten.
Vill du ha ett glas? Jag bjuder.
Inte idag.
Mina mediciner får gin att smaka som munskölj.
Då är det inte lika roligt.
Jag antar att du gjorde upp.
Funkade det att tjalla på mig?
Tre år villkorligt.
Du får åtminstone röra dig fritt.
Du också.
Nej. Jag är på AA-möte på 10th Street nu.
Brottslingar på rymmen.
Jag undrar vad det var som var så viktigt att Lee Israel svalde sin stolthet
och bad mig komma,
så fram med det nu.
Jag har funderat på att skriva en ny bok.
Om det som hände och...
det jag gjorde och...
om dig. Om jag får.
I helvete heller.
Vad skulle min pojkvän säga om han fick veta om mina skumma affärer?
Det vi gjorde lär inte hamna på topplistan över dina skumma affärer.
Okej.
Men jag vill inte vara med i nån bok.
Jag är väldigt privat av mig.
Jag måste göra nåt, och jag behöver skriva igen.
Vad sägs om Fanny... Price?
Hon heter Brice, för fan.
Och även om det känns läskigt,
så är det nog meningen att jag ska skriva om oss.
Jag är fortfarande arg på dig.
Du behandlade mig som skit.
Du är inte särskilt trevlig, Lee.
Jag håller med.
Du kanske är arg på mig också.
Det skulle jag kanske vara om du inte såg så skruttig ut.
Tja...
Det var väl oundvikligt.
Du har ju knullat dig igenom Manhattan.
Det vill jag ha på min gravsten.
Kan du skriva att jag är 29 år?
Och har perfekt hy?
Få mig inte att verka dum.
Tack.
Jag är sen till ett styrelsemöte.
Min chaufför väntar.
Livet som miljonär...
Vad är det?
Jag fick sån lust att lägga krokben för dig.
Oj.
Du är en riktig satkärring, Lee.
Du också, Jack.
Jack berättade inte vad han skulle koka ihop
för att förklara varför han hade breven.
Dessutom vägrade han lyssna på mina förslag.
Det spelade ingen roll, för han var framgångsrik.
Han fick alltid det han bad om.
Hans historier, vilka de nu var,
betalade min hyra
och såg till att han fick behålla sina osedvanligt vita tänder.
SÄLLSYNTA BÖCKER
En vän till mig fyller snart år.
Han skulle älska Dorothy Parker-brevet i skyltfönstret.
En skönhet, va?
Får jag fråga vad ett sånt brev kostar?
Vi tar 1 900 dollar, med ramen,
och då får man ett äkthetsintyg också.
Finns det ett äkthetsintyg för äkthetsintyget?
Nej.
Jag kan försäkra dig om att det är äkta.
Ingen kan skriva som miss Parker.
Ingen före henne och ingen efter.
Min herre, hängiga hälsningar från andra sidan.
Du säljer tydligen mina privata brev
för närmare 2 000 dollar.
Tänk att den stackars Lee Israel fick en bråkdel av den summan
när hon sålde dem till nån som sålde dem till dig.
Jag hoppas att det här brevet inte påverkar värdet
av din dyrbara artefakt.
Som jag muttrade strax efter min kremering...
"Ursäkta att jag dammar, raring."
Din tillgivna, Dorothy Parker.
Lee förfalskade och sålde ungefär 400 brev.
Två av förfalskningarna togs med i en biografi om Noël Coward 2007.
De avlägsnades när den andra upplagan trycktes.
Nora Ephron har skickat ett brev till Lee,
där hon krävt att Lee slutar uppträda som henne i telefon.
När Lee senare blev kallad till jurytjänstgöring, svarade hon:
"Jag är en dömd brottsling och får därmed inte medverka."
"Vem sa att brott inte lönar sig?"
Jack Hock avled 19 oktober 1994
efter att ha tagits om hand av medlemmar
i Gay Men's Health Crisis Center.
New York Times kallade Lee Israels bok
KAN DU NÅNSIN FÖRLÅTA MIG?
EN LITTERÄR FÖRFALSKARES MEMOARER
en "tarvlig och jävligt fantastisk bok".
Tillägnas Leonore Carol Israel
Översättning: Hanna Love Waurio, Deluxe